![](/themes/vital_theme/images/ferdevonal_zold.gif)
A heveny epehólyag-gyulladás (akut cholecystitis) igen jellegzetes tünetekkel jár. Leginkább a jobb bordaív alatti, valamint hátra a lapocka felé irányuló, és a vállba sugárzó tompa, időnként görcsös fájdalom dominál. Ha a gyulladás a hashártyára is ráterjed, ez erősödik.
![epehólyag-gyulladás epehólyag-gyulladás](https://meeldib.vital.hu/files/images/i_epeholyag-gyulladas.jpg)
A tünetek azonosak, a kő mégis hiányzik?
A betegek rendkívül elesettek, gyakran van hányingerük. A sokszori hányás és láz a szervezet kiszáradásához is vezethet. Ha a cholecystitis következtében jelentkező nyálkahártya-duzzadás és a megnagyobbodott nyirokcsomók epeelfolyási akadályt képeznek, sárgaság is kialakulhat.
Az epehólyag-gyulladás kapcsán rendszerint igazolható a kövek jelenléte. Némelykor azonban ide sorolható az esetek 5-10%-a sem az előzetes kivizsgálás, sem pedig az esetleges későbbi műtét során nem lehet epekövességet bizonyítani.
Ezen kő nélküli epehólyag-gyulladásokat is leggyakrabban bakteriális fertőzés váltja ki. A kórokozók a véráram útján is bekerülhetnek a hólyagba. Gyulladásra hajlamosítanak a súlyos sérülések is, mint pl. az égés, vagy ortopédiai és egyéb sebészeti műtétek utáni állapotok.
Számos egyéb betegség, mint pl. érgyulladás, az epehólyag daganatos megbetegedése, vagy annak megcsavarodása, valamint cukorbetegség, és az epevezeték krónikus szűkülete is előidézheti a cholecystitist. Nem ritka, hogy szalmonellafertőzés, vagy kolerás megbetegedés esetén heveny, gyulladással járó epepanaszok jelentkeznek. Egész szervezetet érintő, ún. rendszerbetegségek következményeként is igazoltak már akut epehólyag-gyulladást. Ide tartoznak a szív és érrendszeri betegségek, a TBC vagy a szifilisz.
Az epekő nélküli hólyaggyulladásnak nem csak a klinikai tünetei, hanem a szövődményei is megegyeznek, hasonlóak a köves epehólyagéhoz. Ha a hólyag fala elhal és megreped, a gennyes gyulladás ráterjedhet a környező szervekre, szövetekre, például a hashártyára. Hasonló súlyos következménye lehet még a májtályog, a hasnyálmirigy-gyulladás és az epeutak gyulladása is. A folyamat kiterjedése révén az elváltozást gyakran nehéz elkülöníteni a heveny vakbélgyulladástól.
A krónikus epehólyag-gyulladás epekövek hiányában is viszonylag gyakori. Ilyenkor azonban a tünetek enyhébbek, mint a heveny formában, a jobb bordaív alatti érzékenység mérsékeltebb, magas láz helyett csak hőemelkedés észlelhető. Az cholecysta ez esetben inkább zsugorodott, összehúzódó (kontraháló) képessége elveszett. A hólyagfal ilyenkor megvastagszik, a mészsók is lerakódhatnak, létrehozva az ún. porcelán epehólyagot.
A betegség a korszerű, széles spektrumú antibiotikumok adásával jól kezelhető. Sokat segít a megfelelő diéta, ágynyugalom, a kellő folyadékpótlás is. Súlyos szövődményekkel járó esetekben, vagy ismétlődő gyulladásos epizódok után azonban műtét, vagyis a hólyag eltávolítása válhat szükségessé.